Elektrokardiografi (EKG) er en undersøkelse som registrerer de elektriske signalene i hjertemuskulaturen. Undersøkelsesmetoden gir verdifulle opplysninger om hjertets funksjon, og er nyttig ved utredning av ulike hjertesykdommer. Den grafiske framstillingen (utskriften) som blir dannet under undersøkelsen kalles et elektrokardiogram.
EKG tas normalt mens pasienten ligger rolig på en benk.
Elektroder festes på håndledd, ankler og bryst.
Apparatet tegner kurver med utgangspunkt i hjertets elektriske signaler.
Utskriften (elektrokardiogrammet) analyseres av en lege.
Et normalt EKG viser et typisk mønster.
Forrige
Neste
Ved mistanke om sykdom kan undersøkelsen suppleres med et belastnings-EKG. EKG registreres da under arbeid, som oftest med sykling på ergometersykkel med trinnvis økende motstand.
Hjertets funksjon
Hjertets funksjon er å pumpe oksygenrikt blod ut til resten av kroppens organer. Hjertet består av to forkamre og to hjertekamre. Oksygenfattig blod fra kroppens organer kommer inn i høyre forkammer og pumpes ned i høyre hjertekammer, før det transporteres videre inn i lungekretsløpet. I lungene blir blodet oksygenert. Det kommer deretter tilbake til hjertet via venstre for- og hjertekammer. Herfra pumpes det oksygenrike blodet ut til resten av kroppen. For at hjertet skal kunne pumpe ut blodet regelmessig og med tilstrekkelig kraft, må signalaktiviteten i hjertet fungere optimalt.
Signalaktiviteten i hjertet
Aktiviteten i hjertet reguleres av elektriske signaler. Når et elektrisk signal starter, ledes impulsen ut til hele muskelen og får muskelcellene til å trekke seg sammen regelmessig (hjerteslag). Et hjerteslag består av to sammentrekninger, først trekker cellene i de to forkamrene seg sammen, deretter cellene i de to hjertekamrene.
Registrering av de elektriske signalene i hjertet
Registrering av hjertets elektriske signaler (EKG) kan måles utenfor hjertet, ved å plassere elektroder på forskjellige steder på kroppen. Elektrodene festes på ekstremiteter (vanligvis begge håndledd og ankler) og på brystet. Når det elektriske signalet beveger seg i hjertet gir det en spenning av varierende størrelse. EKG-apparatet tegner kurver med utgangspunkt i de elektriske signalene i hjertet. Et normalt EKG viser et typisk mønster. Ved sykdom eller skade i hjertet sees avvik fra dette mønsteret.
Den grafiske fremstillingen av et hjerteslag i et elektrokardiogram
|
![](~/media/48C20D7F605E45D7A78483BE5E656999.ashx)
|
P-bølgen |
Viser sammentrekningen i forkamrene. Unormal eller fraværende P-bølge kan indikere en hjerterytmeforstyrrelse. |
PQ-tiden |
Avstanden mellom P-bølgen og QRS-komplekset kan avsløre eventuelle blokkeringer mellom forkamrene og hjertekamrene. |
QRS-komplekset |
Viser sammentrekningen i hjertekamrene. Unormale QRS-komplekser kan oppstå ved hjerteinfarkt, for raske hjerteslag i hjertekammeret, unormalt stor hjertemuskel eller andre endringer.
|
T-bølgen
|
Viser når hjertet gjenvinner normal elektrisk stabilitet før neste hjerteslag.
|